Varför blåser vinden?
För att dölja spåren där vi har gått, -
- så att ingen ska tro att vi fortfarande lever.
Det var för längesedan och numera kommer ingen ihåg hur vi kämpade på 'Rättvisans Bro'.
När 'Dagens'- och 'Mörkrets' krigare möttes.
Ingen kommer ihåg blodet som spilldes.
Eller hur hjärtat på den store Gesser slutligen gav upp, så att han drog sig ur striden.
Men en dag, kommer Natten att bli längre än dagen, -
- och då kommer den Store Onde att komma, och världen kommer då att försänkas i mörker.
Och inget ska kunna rädda oss förutom Ödeskritan.
Och denna krita stod att finna i en mäktig borg.
Och alla som gick in genom portarna dog i den ändlösa labyrinten.
Och så var det i evinnerlig tid, -
- ända till den dag då Tamerlan kom.
[Norra Iran. Tamerlans armé]
Ända sedan den dagen gjorde Tamerlan aldrig mer ett misstag som han inte kunde få ogjort.
- Är du intresserad?
- Aspirant Nazarova, var så snäll och ställ tillbaka boken där den stod.
- Tror du att Kritan verkligen existerar?
- Ohh, du vill göra något ogjort, eller hur?
- Flytta på ditt knä, tack.
- Lyssna nu, varför måste du hela tiden vara så otrevlig?
- Nog! Flytta ditt knä!
- Lite mat hade inte skadat.
- Vad skulle du säga om jag bjud ut dig på en restaurang?
- Vilken typ av restaurang?
- Kinesisk.
- Kinesisk?
- Okej. Imorgon vid sextiden. Nej förresten, vid sju istället.
- Är du säker? - Ja.
- Då ringer jag dig imorgon.
- Visst, gör du så.
- Om inget konstigt händer.
- Statliga marknaden, VDNH. Vem är i området?
- Gorodetsky, fem minuter.
- En människan blir attackerad.
- Samma gamla kvinna. Samma 'Nattsväktare'. Han använde en laddad kanyl.
- Offret blir attackerat bakifrån, -
- och kanylen gick rakt upp under vänster skulderblad och in i ryggmärgens kapillärnätverk.
- Vad är det?
- Gärningsmannen drar ut livskraft från offret.
- Vi är oförmögna att identifiera gärninsmannen.
- Var försiktiga, han är farlig.
- Jag kan inte storma. Jag är med en aspirant.
-1485. Uppfattat! - Är du galen?!
- Tack, Anton. Jag visste att du inte skulle neka mig.
- För många av de jävlarna... De måste krossas en gång för alla.
- Gå inte in i mörkret utan mig. Förstått?
- Uh-huh...
- Rör dig långsamt, andas djupt och tänk inte ens på att gå ner till nivå två.
- Vad finns där nere?
- Vet ej, jag har inte varit där personligen.
- De säger att det finns myggor där.
- Bah, inte ens myggor kan överleva där.
- Men Boris Ivanovich säger det...
- Nåväl om Boris Ivanovich säger det, då måste det ju vara sant.
- Så allt jag behöver göra är att tända ficklampan?... Trycka på denna knappen?
- Men vad gör denna knappen då?
- Där är hon!
- Sveta!
- Vad fan tror du att du håller på med?
- Sveta!
- Vem bad dig lämna bilen?
- Varför ska du alltid skrika åt mig?
- Och sedan under skuldran... stucken... med en kanyl, -
- och sedan när jag böjde mig fram...
- Äcklande!
- Stopp!
- Stanna! Stopp!
- Sveta!
- Bättre nu eller? Bli kvar... Jag kommer om några sekunder...
- Men skit också. De jävlarna kom undan!
- Gör väg. Gör väg!
- GÖR VÄG!
- Sveta!
- Stopp!
- Stanna! Stopp!
- Stopp!
- Stanna! Stopp!
- Tillbaka!
- Hitåt!
- Bakom dig!
- Tillbaka!
- Bakom dig!
- Stopp!
- Stanna, spring inte iväg!
- Gå tillbaka!
- Vad menade du med detta utspelet?
- Varför ingrep du? Jag hade nästan honom!
- Jag kommer ta hand om honom själv. Förstått?
- Hur kommer det sig att du känner honom?
- En bekantskap bara.
- Men han är ju en 'Nattväktare'!
- Dagsväktare, Nattväktare. Vad är skillnaden?
- När hände detta dig?
- Världen har tillräckligt med goda samariter.
- Du kommer göra vad jag säger till dig, i alla fall så länge som du bär denna ringen.
- Den gör ont!
- Den gör ont?
- Men vi kommer alla att dö en dag.
- Skriv under här, tack.
- Vad är det?
- Ett kontrakt.
- Alltid dessa kontrakt!
- Men vadå? Vi hade inget tidigare kontrakt.
- Inte med dig, nej.
- Detta är angående hyrandet av hallen.
- Hur mycket?
- $1000. Per timme.
- För DETTA?
- Vad hände med ditt samvete?
- Men vad fan, i dessa tider.
- Inte mycket tid kvar, hursomhelst.
- Zavulon!
- Egor?
- Vad hände?
- Du sade till mig att det är bara de Stora som kan träda in i nivå två i 'Mörkret'.
- Ge mig ett vapen. Ge mig ett nu!
- Du lovade. Låt mig gå!
- För några minuter sedan så förhindrades ett mordförsök på en dam, vid VDNH-stationen.
- En 'Nattväktare', attackerade en kvinna mitt ute i det fria.
- Anhöll du honom?
- Nej.
- Okej, då tror jag att det var det.
- Men vi har ett konkret bevis.
- Vad för sort?
- Fick dig!
- Vem är hon?
- Rogova! Berättar du inte för ditt folk straffet för mord?
- De kan inte bevisa någonting!
- Var är din mössa?
- Så detta är allt vi har, eller?
- Ja.
- Hur såg han ut?
- Jag kommer inte ihåg.
- Du kommer inte ihåg, va? - Tyvärr.
- Lugnt, då ger jag det bara till labbet så får vi se om de kan lista ut det.
- Kom igen.
- Anton, ge mig bilnycklarna, -
- jag har inte använt tunnelbanan på 49 år.
- Nycklar? Bara nycklarna?
- Kom igen.
- Här!
- Så, hur känner du dig?
- Hur känner du dig?
- Du måste äta nu. Kom så sticker vi och äter någonting.
- Varför berättade du inte att det var en bekantskap för mig?
- Och nu är det meningen att vi ska göra? Vad?
- Vart ska du?
- Varför kan vi inte bara stjäla den förbannade mössan?
- Oh, du gillar fortfarande de där luffarna?
- Givetvis inte! Det är rena donatorer!
- Jag har en förfrågan.
- De gav min son hans licens.
- Grattis.
- Men vet du att han inte dricker?
- 'Nattväktarnas' labb är inte i bruk längre.
- Var håller de bevisen under nattid?
- I arkiven!
- Du har till gryningen på dig.
- Lugnt, men hur ska jag komma dit?
- Dubbelt snabbt.
- Han var inte hemma... så jag skrev på för honom. Nu vet jag inte hur jag ska berätta det för honom.
- Vad är det med hans... Inte född med det?
- Nej, han bet sig själv.
- Han hade lunginflammation i båda lungorna.
- Och mamma hade det också.
- Slyna!
- Ursäkta.
- Nah, det är sånt som händer.
- Om det bara kunde bli framflyttat för honom.
- Du kan göra det... Och jag kommer att göra vad som helst för dig... vad som helst, -
- vad som helst.
- Vad behöver du?
- Detta är olagligt.
- Förstår du?
- Du menar att stjäla mössan från 'Nattväktarnas' arkiv?
- Okej, killar. Kan ni servera mitt barn något?
- Snabbare, snabbare! Spring!
- Här. Drick!
- Du måste.
- Yeah.
- Hallå. Hej, detta är Galina Rogova Egors mentor. Ledsen att behöva störa er.
- Saken är den att... din son förlorade sin mössa...
- Fel nummer.
- Du vet hur många sådana mössor det finns Moskva!
- Herregud, du kommer gå långt. Gick till nivå två i 'Mörkret'...
- Sluta nu, jag ska inte gå någonstans.
- Jag kunde knappt stoppa in min hand där.
- Någonting att beställa här hade inte varit fel.
- Du har redan beställt!
- Jag kommer inte ihåg...
- Okej.
- Varför är du så smutsig?
- Du är smutsigare än jag.
- Hej, Boris Ivanovich.
- Oh, Boris Ivanovich!
- Och vad gör du här?
- Vi öh... väntar på ravioli.
- Har du inte en lektion att gå till?
- Ja just det.
- Jag glömde.
- Okej då. Imorgon!
- Absolut. Klockan sju. Prick.
- Jag förbjuder dig att starta inofficiella relationer med aspiranter.
- För sent, Boris Ivanovich. Alltför sent.
- Snälla.
- Tack så mycket.
- Salaam Alaikum, Zoar.
- Anton, hon kommer snart vara en av de Stora,-
- och två Stora platsar inte vid tunnelbanestationen vid VDNH.
- Den andra. Är det mig du pratar om?
- Nej Anton. Jag pratar om din son.
- Om han träffar på Sveta kommer världen att dränkas i mörker.
- Bah, du är en av de 'Ljusa' men ändå så dricker du en mörk öl...
- Vältalat.
- Ät, Egor, Ät! Imorgon är din stora dag.
- Bli starkare.
- Vad ska hända imorgon?
- Det kommer många gäster. Farmor Dasha är fri nu.
- Hon kommer presentera dig för Mashen'ka.
- Presenter... okej. Vad vill du ha?
- Det är för tidig för dig att få denna.
- Jag vill inte.
- Du vill inte? Vi kommer lära dig. Du kan inte? Vi kommer tvinga dig.
"Tamerlan befallde att han skulle bli begraven med sammanpressade händer, den dag han dog, -
- och Tamerlans vilja blev efterlevd. ".
- Jag tar raviolin med mig, Zoar. Kan du slå in den i något?
- Nej, den är för stor.
- Hursomhelst..
- Titta, det är 'Famous Lives'!
- Uh-huh.
- Om han ändå hade haft mitt liv...
- Å ena sidan så gör sonen världen mörkare, å andra sidan så döljer flickvännen sina utmärkta talanger...
- Tamerlan hade också problem med sin son.
- Zoar, kom igen, vilken typ av problem kunde han ha med sin son? Kom igen.
- Hans son blev dödad.
- Sluta dricka nu, Anton, innan något otrevligt kommer hända på vägen hem.
- Du är en bra man, Zoar.
- Hur mycket är jag skyldig dig?
-100 rubles.
- Varsågod!
- Full...
"Men för den längsta av tider förblev platsen där Tamerlan blivit begravd okänd, -
- enda till år 1941 då en, under professor Gerasimovs vakande öga, -
- expedition utgick till Samarkand, -
- men kriget kom emellan. Allt material från expeditionen gick förlorat, -
- i många tempel och arkiv som var tillägnade information angående Mellersta Asien. "
- Detta är skitsnack.
- Lyssna på mig, Gorodetsky.
- Han kommer få stora bekymmer. Han kommer bli tillbakakallad.
- Fel nummer.
- Du borde skämmas. Du är en pappa trots allt.
- Imorgon är det Egors födelsedag. Så mycket kommer du väl ihåg i alla fall?
- Fixa en present åt din son.
- Vad för present?
- En mössa. - En mössa?
- En 'mörk' mössa.
- Vet du hur många sådana mössor det finns i Moskva?
- Det kan jag tyvärr inte hjälpa dig med.
- Hjälpa MIG?!
- Ja.
- Jag kommer skriva ett brev till inquisitorerna.
- Du kan skriva till vem fan du vill!
- Ni borde alla bli utrotade.
- Idag har vi en väldigt sofistikerad motståndare.
- Och hela landet är framför tv-apparaterna. De tittar på fotball.
- Farligt ögonblick. En träff!
- Och samtidigt börjar motattacken. En lång pass...
- Hej! Hej! Hund!
- Hallå!
- Ja, detta är oväntat.
- MÅL!
- Oh-oh-oh-oh-oh-oh-oh!
- Två gånger fyrtiofem minuter. Och sedan en serie av straffar.
- Okej. Vi uppdaterar resultatet: 1:2 och vårt lag attackerar igen.
- Passa! Skjut NU! MÅL! Så dramatiskt!
- Det mest intensiva ögonblicket under dagens match.
- Det primära målet är att inte släppa igenom försvaret. Ingen alls.
- Vi måste fortsätta att pressa samtidigt som vi måste vara försiktiga.
- MÅL!
"Var så vänlig och tillåt en expedition till staden Samarkand, -
- för att öppna graven inuti den arkitektoniska statyn Gur-Emir,-
- som enligt vår forskning innehåller den store marskalken Tamerlan, -
- som i sin högra hand håller Ödeskritan. "
Gesser. June 19. Förbjuds.
- Sista sekunderna och vårt lag fortsätter att attackera.
- MÅL!
-4:2. Denna segern tog inte bara hårt på spelarna, -
- utan även också på oss.
- MÅL!
- Nu kan vi slappna av. Vi ses senare. Ta det försiktigt.
- Ugh. Fårskinn.
- Alice, du ska veta att han tittade på mig på ett sätt som skrämde mig.
- Det du försöker säga är att ingen förföljde dig? - Förföljde?
- Ska jag komma över?
- Tack, men jag kan hantera detta själv.
- Var försiktig, okej?
- Hallå, Galina... Vad är fel? Hallå...
- Förlåt mig. Jag är bara trött.
- Lugnt. Jag förstår.
- Ringer du mig senare?
- Du ringer mig!
- Okej, jag måste bara klara mig hem först.
- Galina!
- Vem är där?
- Sluta, det är inte roligt. Vem är där?
- En domare...
- Yeah? Och vem är det vi ska döma?
- Dig.
741, svara. Gruppen arbetar på stället. Ambulansen var där och lämnade papper.
- Galina! Galina! Gör väg... det är min dotter! DET ÄR MIN DOTTER!
- Du får inte passera.
- Vet ej. Gruppen jobbar.
- Det finns inga märken på kroppen. Varför tror du att det är ett mord?
- Eftersom jag vet vem som dödade henne.
- Nästa gång du lägger på när jag pratar så kommer jag att slå in skallbenet på dig. Förstår du?
- Ge mig Zavulon! NU!
- Han är inte tillgänglig.
- Sa du till honom att det är jag?
- Det gjorde jag.
- Vem pratar med honom?
- Du är inte tillåten här!
- Vänta... Jag sa att det inte var tillåtet!
- Jag gjorde allting. Du lovade att hjälpa.
- Gå och jobba. Jag kommer att säga till dig vad som händer nu lite senare ikväll.
- Hej!
- Ta det inte så hårt.
- Din hand skulle inte falla av, i fall du försökte knacka.
- Ooh! Titta vem som är här!
- Lyssna, jag kan inte nå din flickvän via telefon, hon mötte en...
- Rogova blev dödad.
- Jävlar!
- Du vet! Vem som gjorde detta.
- Du har blivit galen helt och hållet.
- Galina skulle möta Gorodetsky under natten.
- Vi behöver bevis.
- Du tänker...
- Stick, Stick!
- Jag...
- GÅ!
- Kan jag ta bilen?
- Tack. Du hjälpte min son och alla andra.
- Förstör alla bevis så snabbt som möjligt, -
- och glöm inte säga 'Grattis' till Egor.
- Ahh...
- Okej?
- Okej, hejdå.
- Vad är det med dig, inte tillräckligt med sömn?
- Varför är dina ögon så röda?
- Uh huh. Okej. Nog! Vi sticker till Gesser.
- Varför?
- Kom igen. Låt oss gå!
- Många 'Mörka' har dykt upp i staden utan inskrivning.
- Kontrollera distrikt efter distrikt... Dmitrovka blev verifierad och det blev Yaroslavka också, -
- men Bibirevos region är inte förbirullad än, hur man säger det...
- Av en häst.
- En häst?
- Det är fortfarande inte förbirullat pga. en häst... 508 har inte tillräckligt med lampor.
- Vad är nytt?
- Så många har anlänt... mörker överallt och skit.
- Någonting konstigt kommer att hända.
- Ilya, kommer du ihåg Galina Rogova?
- Rogova?
- Ja, Rogova.
- Min åsikt är att hon är mycket farlig.
- Hon kan komma att kränka 'Överenskommelsen'.
- Inte nu längre.
- Imorse hittads Galina Rogova död precis vid ingången till sin egen lägenhet.
- Inga märken hittades på kroppen.
Dödsorsak: Fullständigt tömd på livskraft.
- Hej, damen! Damen!
- Vad heter flickan?
- Mashen'ka.
- Masha Rogova.
- Känner du denne mannen?
- Nej.
- Kan jag få prata med flickan? Du invänder inte, eller?
- Hej, Mashen'ka.
- Hallå.
- Vilken fin sköldpadda?
- Nästan som om den vore riktig.
- Känner du denne mannen?
- Nej.
- Var är din mamma?
- Min mamma försvann för längesedan.
- Din mamma försvann inte. Hon blev dödad.
- Vadå död?!
- Hon är död för underhåll. Så är det inte mer med det.
- Farmor! Farmor!
- Vad? Vad är det min käraste? Vad, min ängel?
- Farmor, min mamma är död för underhåll.
- Herregud. Vem berättade detta för dig?
- En kvinna kom och berättade det för mig.
- Vilken kvinna? Det är ingen här...
- Herregud!
- Det var din mamma som kom och sade adjö till dig...
- Som du förstår blir vi anklagade för att, -
- ha en 'Ljus' aktiv i Moskva, som inte följer 'Överenskommelsen'.
Eller ännu värre. En som IGNORERAR den.
- Det är dagsläget.
- Några frågor?
- Nej...
- Okej då kan ni gå. Alla förutom Semyon, Olga, Ilya, och, -
- Anton.
- Tack för komplimangen, Boris Ivanovich.
- Det är min plikt att genomföra en formell utredning.
- Skriva förklaringar angående var du var ikväll och, -
- vem som kan bekräfta ditt alibi.
- Unga dam, kan jag ta din boll?
- Vad är ditt huvudämne, student?
- Biologi.
- Vill du lära dig hur man lever utan mänskligt blod?
- Du är så söt. Tråkigt att du är en vampyr.
- Vi kunde vara vänner.
- Och vi kan inte var vänner nu?
- Nåväl, det var inte precis vad jag menade.
- Bli inte upprörd. Berätta istället om, -
- din vänliga granne. Såg du honom igår?
- Varför antar du att han är min vän?
- Jag dömer inte dig. Du kan göra vad du vill.
- Eftersom du är en annorlunda 'Mörk'.
- Du kan tillochmed vara vän med de 'Ljusa'.
- Tack, du har ett skarpt sinne för humor.
- Förra natten blev Galina Rogova dödad rakt framför sin dörr.
- Och vad har detta med mig att göra?
- Hon lämnade en femårig dotter efter sig.
- Jag såg henne tillsammans med Gorodetsky igår natt.
- Tack.
- Vad vill du ha?
- Igår natt mötte Rogova Gorodetsky.
- Hur vet du det?
- Det finns ett vittne.
- M-m-m... Vampirito. Jag menar 'liten vampyr'.
- Och hur vet du?
- Kom över, jag har saknat dig.
- Skicka Gorodetsky till mig.
- Medan Rogova blev dödad, så bröt sig Gorodetsky in i arkiven.
- Uh-huh?
- Så han är ett alibi.
- Men han kommer aldrig att erkänna att han var där, vilket är ett smart drag.
- Sedan, måste vi ge honom till de 'Mörka'.
- Och vad kommer de göra med honom?
- Jag vet inte. Men de kommer inte få honom levande i alla fall.
- Har du en idé?
- Javisst!
- Såg du bossen idag?
- Sitt ner.
- Ledsen Olga, men jag måste göra detta.
- Göra vad?
- Jag förstår.
- Och jag förstår INTE.
- Vad är detta. Vad gör du?
- Ledsen Anton. Men du hade inte hållit med annars.
- Anton?
- Allting kommer att bli bra.
- Hej. Kan jag få träffa Gesser?
- Ta din Gesser och dra åt helvete.
- Anton, kom tillbaka. Ingen lät dig gå.
- Vad ska vi göra med röstens tonart?
- Mycket lätt... bara försök. Du klarar av det.
- Javisst.
- Aldrig.
- Jomenvisst? Jag har blivit en transvestit.
- Vadå? Gillar du inte det?
- Hur kan ni stackars män gå? Okej, Anton, kom ihåg: Jag röker inte...
- Din läppglans är utsmetad. Ska jag fixa det?
- Nej, jag kan fixa det själv.
- Kom ihåg: Bär ingenting i dina fickor. För saker finns handväskan.
- Böj dig inte fram. Du är en kvinna trots allt.
- Varför svänger min röv fram och tillbaka?
- Reflexer förblir de samma.
- Oh du!... - Tyst, tyst...
- Hallå, Boris Ivanovich.
- Hejsan.
- Får jag komma in?
- Och hur länge måste jag leva så här?
- En dag? Två? Tre? Enda tills vi hittar mördaren.
- Men var ska jag bo?
- Ring några av killarna. Ni kommer nog på något.
- Jag vet! Jag kan bo i Seymons lägenhet.
- Semyon! Kan jag sova hos dig?
- Från när? - Idag?
- Nej, nej...
- Okej, ledsen.
- Kanske hade det varit bättre om du sov hos Svetlana?
- Oh! Bra idé.
- Men vad ska jag säga till henne?
- Säg till henne att Boris Ivanovich snarkar så du kan inte sova här.
- Snarkar jag?
- Okej, nu vet du hur du ska bestämma objektet, -
- även om det är gömt av psykiska spärrar...
- Svetlana, var snäll och demonstrera miraklen som man kan utföra med själviakttagelse. Vem står bakom dörren?
- Det är Anton Gorodetsky.
- Hallå.
- Jag är så väldigt ledsen... Jag...
- Snälla, Olga. Kom in.
- Det är en stor ära för oss...
- Vi studerade just grundpelarna av själviakttagelse.
- Kanske kan du visa oss någonting, nu när du ändå är här?
- Bara något litet? Snälla!
- Kanske en annan gång. Jag har inte tid just nu.
- Jag är ledsen. Jag är här en liten stund.
- Kan jag ta Svetlana med mig?
- Vadå? Röker du?
- Stackars Sveta... Vad ska hon göra med honom nu?
- Tack.
- Låt oss gå.
- Vänta lite. Anton ska snart komma över.
- Han kommer inte att komma.
- Och hur kan du veta det?
- Han är väldigt upptagen just nu.
- Vänta. Vi skulle ju gå till den där restaurangen...
- Jag är ledsen, men det lär få vänta. Vi kör en runda. Jag förklarar senare.
- Kan jag fråga dig en sak?
- Fråga på.
- Gillar du Anton?
- Gör du?
- Han är konstig...
- Jag känner att han är rädd.
- Inte som om han är rädd för kvinnor och inte ens rädd. Det är bara...
- Håller dig på en armlängds avstånd.
- Ja.
- Yeah. Något sånt.
- Inget konstigt med det. I framtiden kommer du bli en stor häxa, -
- och han är knappt kategori 3.
- Men jag är ju först och främst en kvinna.
- Och jag bryr mig inte om vad för kategori-nivå han är på.
- Jag älskar honom och...
- Ta det lugnt.
- Är du dum i huvudet?!
- Jag förstår om jag inte har med det att göra men jag att du berätta för honom. Lyssnar du?
- Jag tror också att han gillar dig. ÄIskar dig väldigt mycket.
- Han är bara rädd. Rädd att tiden ska komma då du, -
- kommer vara för långt borta.
- Yeah, men någon dag kommer vi alla vara långt borta.
- Men inte nu. I dagsläget är jag ju nära!
- Men kom igen! Du är nära, men bara just nu...
- Det är nära nu.
- Damer, är ni okej?
- Vi kommer hjälpa er. Bara ta det lugnt.
- Jag ringde till honom på natten.
- Han var inte hemma.
- Jag ringde till hans mobil men han lade bara på.
- Så vadå? Han kanske bara är upptagen?
- Eller så kanske han träffar någon annan?
- Han träffar inte kvinnor numera.
- Det är komplicerat bara.
- Biocomplex - sakta ner föråIdringsprocessen mirakulöst, -
- och ökar de sexuella signalerna.
- Wow, du är verkligen bra. - Tack som mycket.
- Varför tittar du på mig på det där sättet?
- Jag ska ta en dusch. Om du vill så kan du börja koka vattnet till teet.
- Men varför? Varför har han inte haft en kvinna de senaste tolv åren?
- Lite konstigt.
- Varför ditt och varför datt.
- Du vet, Sveta...
- Bah, hur kan jag förklara detta för dig... Jeez...
- Olga!
- Det förekommer ögonblick i ens liv, -
- Olga!
- när ens liv blir förändrat förevigt. Förstört förevigt.
- Olga!
- Varför förevigt?
- Olga! - Huh?
- Ge mig handduken, tack. Den finns i garderoben.
- Jag är inte Olga... jag är...
- Vad? Vad säger du? Jag kan inte höra någonting.
- Vad gör du?
- Jag är inte Olga. Jag är Anton och jag älskar dig.
- Vad är ditt problem?
- Jag är inte Olga. Jag är Anton.
- Vi bytte kroppar.
- Vad fan håller du på med din jävel! Hur kunde du göra detta mot mig?
- Du planerade allt detta. Försvinn! Försvinn ut ur min åsyn.
- Stick! Du utnyttjade...
- Hur... hur kunde du?
- Du är galen, förstår du? Och... försvinn! Försvinn och stäng dörren efter dig!
- NEJ!
Ah, Det fattades bara en liten bit för att nå fram. Sergey Fedorov.
- Men han har fortfarande pucken. En pass... Han missar...
- Gå, gå, gå! Kom igen, kom igen!
- Vårt lag sätter mycket på spel.
- Han lämnar det. Detta är vad jag kallar vårt. Vårt. Vårt spel.
- Kom igen! GÅ GÅ GÅ!
- De är idioter, eller hur?
- Vad gör de? Vad gör de?
- Jag tror att någon gav ett löfte om att spara på kroppen.
Jag gör inget som är dåligt för den. Organismen är i ett perfekt skick.
- För varje 100 gram som du ökar i vikt kommer hon att slita ut 100 gram kött ut din kropp.
- Den nedre fungerar inte.
- Jag sade hej...
- Hejsan, vampirito.
- JA! JA! JA! Bra killar...
- Män kommer alltid på ursäkter så att de slipper hålla sina löften.
- Vilka löften?
- Lovade inte en viss någon mig att han skulle bjuda ut mig på en restaurang?
- Men det är inte tillåtet för mig...
- Jag behöver din son.
- Kostya.
- Hej Kostya.
- Hej.
- Ska vi gå?
- Vem är det?
- Pappa!
- Har du sett Gorodetsky? Vi hittar inte honom någonstans.
- Det var ju tråkigt.
- Vi tror han bytte kropp... med en kvinna.
- Du vet, andra människor är sådana maskar.
- Till dig! Till dig så att du tar dig ur denna röran fortare...
- Titta! En 'Mörk'.
- Vem sa det? Han är inte en 'Mörk'.
- Den pojken vid VDNH-stationen är kanske en person som är dig väldigt nära?
- Du hjälper honom jäkligt mycket...
- Blev du anställd för att knäcka mig?
- Ännu en gång har jag pekat ut det faktum att du är en dåre.
- Han kgår för att suga främlingars blod, -
- eller förbereda onda förbannelser.
- Vad vill du?
- Skulle du kunna känna igenom HONOM i en annan kropp?
- Jag vet inte. Har inte försökt.
- I min till exempel?
- Är du gift?
- Ja. Din bil är den coolaste.
- Jag måste dra.
- Jag kommer om en minut.
- Missa inte dörren.
- Dörren med en bild på en pojke. Det är fel dörr.
Yeah, yeah, yeah.
- Ah... skit...
- Någon satte dit mig.
- Och nu har de direkta bevis.
- Jag dödade inte... det är ett sammanträffande bara.
- Det är ingen slump, det är en provokation.
- Men Anton var inte ens där.
- De knäckte både av er. Det är bara för att du inte hör hemma utanför din lägenhet.
- Det som är viktigt, är att de kan göra vad du vill gentemot dig nu.
- Varför stannar vi?
- Vill du leka med leksoldaterna?
- Zavulon!
- Jag lyssnar, Zavulon.
- Härmed lägger jag fram en anklagelse angående mord!, -
- personen i fråga är en 'Nattväktare', Anton Gorodetsky.
- Okej, jag ska försöka hitta honom.
- Vi vill ta honom nu.
- Han är inte här.
- Han är misstänkt för mord, -
- i den kvinnans kropp...
- Vad gör du? Vad gör du?
- Du har inte rätten att göra motstånd.
- Varför gör du ingenting?
- Neeeej!
- Stanna! Vi är inte tillåtna att lägga oss i!
- Om du kränker 'Överenskommelsen' så kommer de att döda dig.
- Tjugoandra...
- Vad har en trådbuss att göra med detta?
- KÖR! KÖR! KÖR!
- KÖR!
- En skådespelare, eller?
- Om du inte lägger fram bevisen innan gryningen.
Bevisen som bevisar att Gorodetsky är oskyldig till att ha dödat 'Mörka', -
- så kommer vi att ge klartecken för utrotningen av honom.
- En förfrågan angående detta har redan anlänt från 'Dagsväktarna'.
- Här är en kopia.
- Vi kommer inte att dela ut det till våra kollegor.
- Jag skriver en officiell protest.
- Om du nekar till samarbete så kommer ett krig att bryta ut.
- Detta är en provokation från 'Dagsväktarna'.
- Och i detta krig kommer inte de Stora vara på din sida.
- 'Dagsväktarnas' krav har grund.
- Och din protest kommer att avböjas.
- Hallå.
- Alisher, detta är Gorodetsky från Moskva.
- Ah, Anton! Hur mår du?
- Bara fint, Alisher. Jag flyger ut till dig nu.
- Kan du vara så vänlig och hjälpa mig? Jag måste ta mig in i Tamerlans grav.
- Men ingen får ha reda på det. Kan du hjälpa mig?
- Hejsan? Vad är det du säger?
- Uh, Jag pratade med någon annan. Så... yeah.
- Ah... du kommer att göra det.
- Okej, kom över. Vi kommer ta hand om allting, okej?
- Anton, säg hej till Semyon från mig.
- Lungt, vi ses.
As-Salaam Alaikum, Djavlan-akya! (Muhammedansk hälsningsfras)
Salaam.
- Det är jag. Det finns en man - en viss 'Karadetsky' - han kommer flygande till oss.
- så Gorodetsky förbereder en resas till Samarkand? Tack så mycket, Mahmud.
- Nå, ska jag också åka till Samarkand?
- Vänta!
- Jag fruktar, att planet inte kommer nå sin destination.
- Vad menar du?
- Det är kanske bättre om Pagegojan följer med. Istället för dig.
- Javisst.
- Och detta...
- Vad är detta?
- Och detta är hans färdmedel, -
- till flygplatsen.
- Ja.
- Olga! - Hur mår du?
- Dåligt. Jag behöver min kropp.
- Vi ska mötas på Domodedovo Airport om trettio minuter.
- Ska vi gå dit till fots?
- Eller kan vi ta hissen?
- Jag vill min kropp tillbaka.
- Vart ska du någonstans?
- Uh huh. Ge tillbaka min kropp!
- Menar du att du inte gillar min?
- Nej, jag gillar den men är bara rädd att den ska ta skada.
- På vilket sätt?
- En sekund bara!
- Sluta stirra och kom in!
- Kanske till fots?
- Vad är detta?
- Det är en rem.
- Det är ett vapen.
- Syfte med din resa?
- Observationer av arkitektoniska statyer... i Uzbekistans uråIdriga huvudstad.
- Vet du vad? Jag tror redan att jag är sen.
- Varför ska du resa till Samarkand?
- Men på din returbiljett står det imorgonbitti.
Oh, yeah, yeah.
- Hur många statyer kan du studera under en natt? Exakt?
- En. Bara en.
- Vänta!